До: Апеляційного суду Чернігівської області
(поштовий індекс, адреса)
Позивач: Пилипенко Сергій Валентинович
(поштовий індекс, адреса, телефон)
Представник позивача: адвокат Ященко Віктор Сидорович
(поштовий індекс, адреса, телефон)
у справі № 000/0000/00

ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
на рішення про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, завданої продажем неякісного товару

2 серпня 2019 р. до Апеляційного суду Чернігівської області було подано апеляційну скаргу Степанюка В. П. на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2019 р. у справі № 000/0000/00 за позовом Пилипенка С. В. до Степанюка В. П. про розірвання договору купівлі-продажу, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, завданої продажем неякісного товару. Оскаржуваним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 червень 2019 р. позов задоволено частково: розірвано договір купівлі-продажу надувного човна, який був укладений між Пилипенком С. В. та Степанюком В. П. у березні 2019 р., стягнуто з Степанюка В. П. на користь Пилипенка С. В. майнову шкоду в сумі 4 700 грн та моральну шкоду в сумі 2 000 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі Степанюк В. П. просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалене судом при неповному з’ясуванні обставини, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, порушенні та неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення у справі.
Степанюк В. П. посилається на те, що позивачем не підтверджено факт повернення йому човна, оскільки товарно-транспортна накладна від 29 березня 2019 р. не містить підпису отримувача, тому висновок суду про те, що Пилипенко С. В. повернув йому човна є безпідставним. Також відповідач зазначає, що поза увагою суду залишилася та обставина, що замість пошкодженого човна він поставив позивачу іншого човна, якого той прийняв. Ця обставина на думку відповідача, підтверджується постановою Первомайського МВ УМВС України в Луганській області від 20 травня 2019 р. про відмову в порушенні кримінальної справи, яка приєднана до матеріалів справи. Стосовно визначення судом розміру моральної шкоди відповідач зазначає, що цей розмір жодним чином не обґрунтований, а позивачем взагалі не доведений факт заподіяння йому моральної шкоди, а отже ця вимога задоволенню не підлягає.
Зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, весною 2019 р. позивач придбав у відповідача надувний човен за 4700 грн., який був ним повністю оплачений поштовим переказом (а.с.12) та отриманий через фірму «Нова пошта» 25 березня 2019 р. При отриманні човна позивачем були виявлені численні недоліки човна, а саме: відсутні таблички із технічними характеристиками (матеріалу, місткості та ін.), сертифікати маломірного судна, копії свідоцтва про державну реєстрацію продавця, видаткова накладна, заводський номер човна, товарний чек про продаж човна і гарантійний талон. При огляді човна була також виявлена відсутність фірмового знаку, заводського номера з табличкою, де вказана технічна характеристика човна з датою виготовлення і вантажопідйомністю, неякісне підклеєння транця до днища човна, вказані частини не оброблені і неправильно підігнані, що могло призвести до пошкодження човна. За наявності таких недоліків човен був непридатним для використання. 29 березня 2019 р. позивач через підприємство «Нова пошта» повернув відповідачу вказаний човен (а.с.14), проте кошти, за покупку не були повернуті.
Задовольняючи позов в частині вимог про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач порушив вимоги ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо обов’язку продавця передати покупцеві товар, що відповідає вимогам якості, встановленим законом. Оскільки відповідач на порушення вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» відмовився повернути покупцеві гроші за проданий йому човен неналежної якості, користуватися яким неможливо, то позивач зазнав матеріальних збитків в розмірі вартості придбаного неякісного товару, а саме 4700 грн. Судом повно з’ясовані обставини справи і відповідні їм правовідносини між сторонами.
Доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції про доведеність даних позовних вимог. Постанова Первомайського МВ УМВС України в Луганській області від 20 травня 2019 р. про відмову в порушенні кримінальної справи, на яку посилається відповідач, як на доказ того, що замість пошкодженого човна відповідач нібито поставив позивачу іншого човна, якого той прийняв, не може вважатися належним і допустимим доказом, оскільки, відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, не є засобом доказування при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а можуть прийматися до уваги лише ті обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили.
На підтвердження факту повернення продавцю товару позивачем надані апеляційному суду копії товарно-транспортних накладних, з яких вбачається, що відповідач Степанюк В. П. отримав човна та розрахувався готівкою за надані послуги «Нової пошти». За таких обставин посилання відповідача на недоведеність факту повернення йому Пилипенком С. В. човна є безпідставним.
Оскаржуючи рішення в частині відшкодування моральної шкоди, відповідач посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з яким споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. При цьому відповідач зазначає, що в ході судових засідань не доведено, що придбаний човен зі своїми недоліками завдав шкоди життю або здоров’ю позивача.
Проте позивач зазнав моральної шкоди не через ушкодження здоров’я, спричинене небезпечною продукцією, а пережив душевний біль і страждання, спричинені тривалим ухиленням відповідача від виконання своїх зобов’язань, передбачених договором купівлі-продажу. Неповернення відповідачем коштів за повернений товар невідповідної якості позбавило позивача можливості провести відпустку в туристичному поході водоймами України разом із сім’єю та членами клубу активного відпочинку «Хвиля», до якого позивач готувався цілий рік. Саме умисна винна поведінка відповідача, що виявилася у тривалому неповерненні сплачених коштів, завадила позивачеві купити іншого човна та реалізувати своє право на відпочинок.
З огляду на викладене та на підставі п. 5 ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 8, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ч. 4 ст. 82, ст. 367, ст. 374, ст. 375 ЦПК України,

ПРОШУ:

Апеляційну скаргу Степанюка В. П. залишити без задоволення, а рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2019 р. - без змін.

Додатки:
1)Копія відзиву.

 (дата)

(підпис)
Представник позивача