До: Апеляційного суду м. Києва
(поштовий індекс, адреса)
Через Печерський районний суд м. Києва
Позивач: Рябенко Андрій Іванович
(поштовий індекс, адреса, телефон)
Відповідач: Рябенко Тетяна Вікторівна
(поштовий індекс, адреса, телефон)
у справі № 000/0000/00

АПЕЛЯЦІЙНА СКАРГА
на рішення про поділ майна

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 1 серпня 2019 р. мій позов до Рябенко Т. В. про поділ спільного сумісного майна, набутого в шлюбі, задоволено частково: за мною визнано право на колекцію мінералів та золотий перстень; у поділі житлового будинку, автомобіля, плити електричної «Мрія», морозильної камери, холодильника, меблевого гарнітура, ікони срібної «Благовіщення», картини «Мадонна» мені відмовлено з тих підстав, що зазначені речі є особистою приватною власністю відповідачки.
Вважаю зазначене рішення таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, а тому оскаржую його в повному обсязі з таких підстав.
З відповідачкою ми перебували в шлюбі з 1964 р., маємо двох дорослих дітей. В шлюбі нажили житловий будинок, в якому проживаємо й зараз, автомобіль, меблевий гарнітур, холодильник, морозильну камеру, плиту електричну, картини, ікони, коштовні ювелірні прикраси, посуд, одяг.
Я пред’явив до суду позов про поділ не всього нажитого в шлюбі майна, але, зваживши на доводи позивачки, суд вирішив, що я хочу забагато.
Суд погодився з доводами позивачки про те, що житловий будинок № 5 на вул. Червневій, в якому ми проживаємо, є особистою власністю відповідачки, тому що подарований їй матір’ю Савченко Оленою Петрівною, нині покійною.
Договір дарування справді мав місце 18 травня 1976 р. До цього будинок належав Савченко О. П. Але у квітні 1976 р. вона тяжко захворіла, їй треба було терміново змінити місце проживання на південний морський район.
Тоді ми утрьох - дружина, її мати і я - домовилися, що Савченко О. П. залишає нам свій будинок, а ми з дружиною за наші сімейні кошти купуємо для неї житло у м. Ялті. Що ми й зробили 08 травня 1976 р., а Савченко О. П. подарувала нам свій будинок, уклавши договір дарування з відповідачкою. На мою пропозицію все це було викладено в окремому договорі між нами, який було складено в письмовій формі. Я надавав цей договір суду, але суд не прийняв його як доказ з тієї підстави, що він не посвідчений нотаріально.
Вважаю, що така відмова є незаконною, тому що цей договір - письмовий доказ і має безпосереднє відношення до нашого з відповідачкою спору.
Тому прошу Апеляційний суд прийняти цей договір на підтвердження моїх доказів і дати йому належну оцінку. Необґрунтованими є висновки суду і щодо решти спірного майна, яке суд визнав особистим майном відповідачки.
Автомобіль ВАЗ відповідачці виділили в порядку черги на роботі, але заплатили за нього ми грішми з нашого спільного сімейного бюджету.
Суд знехтував моїми доводами з цього питання і не зважив на мої доводи про те, що відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Холодильник, меблевий гарнітур, електроплиту «Мрія», морозильну камеру, ікону, картину суд визнав особистим майном відповідачки на тій підставі, що вона придбала їх в той час, коли я не працював за станом здоров’я цілий рік.
Але при цьому суд знову порушив вимоги ст. 60 СК України про те, що майно, набуте в шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.
Я був членом МЖК «Всесвіт» і працював на будівництві житлового будинку, в якому нашій сім’ї мали надати квартиру. Там я отримав травму не зі своєї вини і майже рік був прикутий до ліжка.
Відповідачка в цей час отримала квартиру, яку я будував, і придбала до неї необхідне майно за гроші, які ми складали для обладнання квартири.
Отже, суд припустився порушень як процесуального закону - ст.12, ст. 81 ЦПК України - не прийняв у мене докази, не дав оцінки моїм доводам, надав явну перевагу доводам відповідачки, так і матеріального закону - ст. 57, ст. 60, ст. 70 СК України.
Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України,

ПРОШУ:

1.Прийняти мою апеляційну скаргу до розгляду.
2.Рішення Печерського районного суду м. Києва від 1 серпня 2019 р. скасувати.
3.Ухвалити нове рішення, яким мої вимоги задовольнити: поділити між мною та позивачкою наше спільне майно (перелік майна із зазначенням вартості наводиться), виділивши мені половину на розсуд відповідачки; обов’язковим є лише виділ 1/2 частки житлового будинку. Якщо у відповідачки виникнуть заперечення проти оцінки майна, я згоден на проведення експертизи, але витрати по її оплаті прошу покласти на відповідачку.
4.Покласти на відповідачку судові витрати.

Додатки:
1)Копія апеляційної скарги.
2)Копія рішення Печерського районного суду м. Києва від 1 серпня 2019 р.
3)Квитанція про сплату судового збору.

 (дата)

(підпис)
Позивач